BERIT ALBERG OM SIG SELV SOM FORFATTER
”Siden jeg var lille, har jeg haft en indre fortællestemme. Som barn kunne jeg i timevis gå rundt på mine forældres landejendom for at digte min egen historie, som jeg fortalte højt undervejs til mig selv. Jeg digtede fortællinger, hvor jeg selv indtog heltinderollen, gerne med imaginære dyr som mine tro følgesvende. I mit fantasiunivers kunne jeg betvinge vilde heste og tæmme løver.
Efter at jeg blev voksen, fortsatte fortællingerne i hovedet, når jeg gik tur med min hund. Med tiden forandrede de sig fra at være historier, der opstod og udlevede deres liv, mens jeg gik, til at blive en større fortælling, som fortsatte fra gang til gang. Jeg begyndte at få ideer til historier, også når jeg ikke gik tur. Tilbage i 2006 begyndte jeg så småt at skrive fortællingerne ned, men det var først senere, at jeg tog mig skrivetrang så alvorligt, at jeg tilmeldte mig et højskoleophold. Det fik mit skriveri til blomstre og satte mig i gang for alvor som forfatter. Siden har jeg regelmæssigt fulgt skrivekurser for at dygtiggøre mig.”
Se mere om Berit Alberg på